Resync: Xenzai[NEF]
CYLONENE BLE SKAPT AV MENNESKENE
DE UTVIKLET SEG
DE GJORDE OPPRØR
DET FINNES MANGE KOPIER
OG DE HAR EN PLAN
Tidligere:
- 24 skip forsvant. - De følger Roslin til Kobol.
- Cally skjøt Sharon! - Det finnes mange kopier av henne.
En av de der satte to kuler i min fars bryst.
Når vi finner igjen pilen, åpner vi Athenas grav-
- og finner veien til Jorden.
Jeg vil vite hvordan man finner Athenas grav.
Jeg kan vise deg veien. Du må skynde deg.
- Jeg vil ha alt materiale om Kobol. - Kobol?
Jeg skal forene flåten. Jeg skal forene familien vår.
I skriften står det at noen skal dø på Kobol.
Som en viss kaptein Apollo.
- Hun kan være hvor som helst. - Hvis vi bare følger Pythias bok, -
- noe som stemmer med presidentens overbevisning, -
- så burde Athenas grav finnes et sted-
- i fjellet vest for Gudenes by.
Vi antar at hun begynner ved Operahuset, som er lett å finne.
De burde lande på denne engen og så dra vestover.
- Går det bra? - Ja da.
Vi må komme oss ut av ravinen. Vi må ikke bli overfalt her.
Raptor 1 landet her, utenfor ruinene av byen.
Vi kom bare hit, men vi undersøkte veien opp til fjellet.
- Takk. - Bare hyggelig.
Jeg skjønner ikke hvordan hun tror hun skal finne graven.
Hun har kanskje sett den i en åpenbaring.
Jeg mener det. Hun sier at hun ser syner.
Bilder, profetier, hva det nå er.
Hun og de andre tror på dem.
Terrenget er så ulendt at man må ha et kart eller en guide.
- Ok, kongen på haugen. - Dronningen på haugen, takk.
- Vi finner ly til stormen er over. - Og så?
Så begynner den vanskelige delen.
Nå går vi.
Vi har ikke funnet noe cylon-skip eller raider nær Kobol.
Vi stiller inn ankomstkoordinatene på den øvre atmosfæren.
Det er risikabelt og umulig for et så stort skip.
- Jeg drar ned i en raptor. - Hva?
Flåten blir ikke forsvarsløs. Det er for risikabelt å ta med alle.
Vi kan vel sende ut letemannskaper?
"Zevs advarte lederne for de tolv stammene-
- om at å vende tilbake til Kobol ville bety blodsutgytelse."
Ingen flere tap. Jeg tar med meg færrest mulig.
Ingen diskusjon, Saul.
Jeg er den eneste som kan nå fram til Roslin.
Det har alltid handlet om oss to. Vi vender tilbake sammen.
Forhåpentlig i live. Men også hvis vi dør, vender vi tilbake sammen.
- Jeg kontakter Astral Queen. - Du bestemmer ikke her, Tom.
All kommunikasjon går gjennom meg.
Hvor lenge skal vi vente, Tom?
Bare hold øye med ham.
47855 overlevende
leter etter et hjem
som heter Jorden
Klokken 11, 20 grader opp. Det er to tvillingtopper.
- Jeg tror det er Heras port. - Tror du?
Jeg setter sammen mange deler fra ulike kilder.
Det er der gudene skal ha stått og sett Athena kaste seg utfor-
- i sorg over stammenes flukt. - "Skal ha"?
- Tror ikke cylonene på gudene? - De tror på "én gud" eller noe.
- Vi tilber ikke falske avguder. - Du ble med på oppdraget-
- for å føre oss til en grav fra våre "falske skrifter".
Vi vet mer om deres religion enn dere.
Athenas grav, hvem eller hva hun enn var, finnes nok der oppe.
- Den delen er sann. - Vi rekker ikke dit før kvelden.
Vi får se hvor langt vi kommer.
Dette er et deprimerende sted.
En del av meg er glad for at Sharon aldri kom hit.
Jaså, du bestemte deg for å friske opp stedet litt.
Barnet vårt vil bli født i dette rommet.
- Du hører ikke etter. - Merket du det?
Jeg har fått nok. Skal jeg lytte på deg når du sitter her naken-
- og babler om vårt mytiske barn?
Vet du hvor latterlig du har blitt? Tonen i samtalen vår er ødelagt.
Jeg er far til et barn som skal fødes av fantasikvinnen min-
- som bare finnes i hodet mitt. Men du er ikke fantasien min lenger.
Dessverre, nå er du bare en simpel fristerinne.
- Jeg sa ikke at jeg skulle føde det. - Flott, mer motstridende snakk.
Hvem blir det, da? Hvem skal bære vårt hemmelige kjærlighetsbarn?
- Det er ikke Starbuck, vel? - Nå er du på farlig grunn, Gaius.
Jeg skjelver av redsel. Hva blir det denne uken?
Ikke si noe, jeg vil gjette.
Skipet vil sprenges i luften! Nei, den har vi brukt.
Så det må være en annen. Jeg! Jeg skal eksplodere.
Gud skal sørge for at jeg sprenges i en ildkule, -
- og så kan Galacticas besetning feire og drikke seg fulle.
Det holder. Jeg klarer ikke dette lenger.
Du har rett. Spillet er slutt, du vinner.
Vinner jeg?
- Hva vinner jeg? - Skjønner du ikke?
Kom igjen, Gaius. Innse at det er en psykose.
- Jeg forstår ikke hva du snakker om. - Ok. Hør her...
Du har ingen cylon-chip i hjernen. Jeg finnes ikke.
Du får ingen hemmelige beskjeder fra cylonene.
Du er bare gal.
Veldig morsomt. Skriver du ditt eget materiale?
- Tror du meg ikke? - Nei.
- Flott. Jeg liker det. - Kan vi slutte å leke?
Beklager, men det er sant. Det finnes ingen chip.
Hvis det ikke finnes noen chip...
Hvem, eller hva, er du da?
Jeg er deg, ditt underbevisste som tuller med deg.
Ok. Slik er det:
Du hjalp cylonene å drepe ditt folk. Hjernen takler ikke det, -
- så plutselig dukker jeg opp og forteller at du er Guds utvalgte.
Særlig.
Jeg vet ikke hvilket spill du spiller, -
- men jeg vil ikke leke mer. Det holder nå.
Hvorfor ikke få det undersøkt? Gå og få skannet hjernen din.
Jeg utfordrer deg.
Hvor enkelt kan det være? Vi er på det nord-nordvestre kontinentet.
- Kvadrant C, sektor 2, som... - Få se om jeg forstår meg på det.
Jeg merket av terrenget så godt jeg kunne, men...
- Topografi er for pyser. - Føler du deg diplomatisk?
Det er ingen god idé. Sist hun så meg, var hun ikke fornøyd.
- Hun vil lytte til deg. - Det tviler jeg på.
- Jeg er assistenten hennes. - Hun mener du kan bli president.
- Unnskyld? - Hun sa det en gang.
Du minnet henne om president Adar under hans første valg.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si, sir. - Ikke bli kjepphøy.
- Adar var en idiot. - Er dere fastspent?
- Ingen cyloner i nærheten. - Der ser dere. Ingen bekymringer.
Vi har allerede flaks.
Det gir meg gysninger å se ham slik med henne.
Han elsker henne.
Han vet at hun er en maskin, men han elsker henne likevel.
Hvordan kan en av oss bli så fanget? Vi må holde øye med ham.
Helo er vennen min. Han er en av de snille.
Jaså? Sharon var også vennen din.
- Det føles som på Caprica. - Nei takk. Jeg trives her.
- Gjør du? - Ja, faktisk.
Å være med deg og Kara føles som å komme hjem til flåten.
Du var aldri i flåten. Det var den andre Sharon.
Jeg vet det. Men jeg husker alt.
Da jeg fikk vingene mine, min første reise med Galactica...
Minnet av å bære uniform er så sterkt.
"Jeg er Sharon Valerii, og dette er familien min."
- Sprøtt, ikke sant? - Det er greit. Jeg liker det.
- Det var hardt å miste presten. - Hun har mistet mange.
Venner, støttespillere... Den eneste hun har igjen, er hennes unge prins.
Vi er her, og han er her. Vi vet hva vi må gjøre.
Det et mer ulendt enn vi trodde. Hvem vet når vi når graven.
- Hvorfor angrer du nå? - Det gjør jeg ikke, men det er tungt.
La cylonen gjøre det.
Tenk om cylonen får tak i et våpen og skyter ham.
Det ville bryte ut panikk.
Da kan det fort skje at cylonen blir skutt.
- Hvordan ville det skje? - Det må bli slik, Tom. Det vet du.
Ikke før vi finner graven.
- Hvor lenge er det igjen? - Hvor langt.
"Langt" beskriver avstand, "lenge" beskriver tid.
- Er du et levende oppslagsverk? - Jeg er smartere enn deg.
Barnet kan få din intelligens, så lenge han får mitt utseende.
- Det blir en fin gave til henne. - Henne?
- Vet du at det er en jente? - Ja.
Cylonene har en plan for Caprica.
De rydder bort likene og bygger opp infrastrukturen.
Men de har ikke drept alle. Det er en motstandsbevegelse.
Når vi har kartet, bør vi planlegge et redningsoppdrag til Caprica.
Jeg er takknemlig for alt du har gjort.
Men akkurat nå kan jeg bare tenke på å finne graven. Takk.
- Ligger du bekvemt? - Kan ikke snakke eller røre meg.
Da vil du ikke at jeg gjør dette.
- Jeg ba deg ligge stille. - Unnskyld, doktor.
- Det skal ikke skje igjen. - Jeg får begynne på nytt.
Nå må han gjøre alt på nytt.
- Hvorfor gjør du dette mot meg? - Du har alltid hatt en stemme.
En stemme som hjalp deg gjennom vanskelige tider.
- Jeg er den nyeste versjonen. - Det tror jeg ikke på.
- Gud har en plan for meg. - Guds plan?
Ja visst, det finnes en Gud, og han snakker med Gaius Baltar.
Hold kjeft!
- Slutt med galskapen. - Jeg er ikke gal.
- Han dreper deg når du finner graven. - Han er ikke slik.
Han er soldat, og du er fienden. Du er en kopi.
Jeg vet det. Den andre Sharon skjøt gamlingen.
- Husker du at du skjøt ham? - Det var ikke meg.
- Husker du det? - Nei.
- Hva tror du skjedde med henne? - Jeg vet ikke.
De kastet henne vel i arresten.
Hun ble myrdet av en i besetningen. Alle på Galactica lot det skje.
Tror du at jeg lyver? Spør Lee.
De vil ikke la barnet bli født. Skal du oppdra en fiende blant dem?
Vil du komme levende herfra, må du ta vare på deg selv.
Starbuck.
Høyt og lavt.
Senk våpenet, kaptein.
- Kommandør. - Godt å se deg.
Fru president.
Billy. At du er her, betyr utrolig mye for meg.
Godt å se deg også.
Herregud. Kommandør!
Hun er med oss.
Hvorfor?
- Nei! - Kom deg vekk!
Jeg vil at du skal dø.
- Vi trenger henne. - Du må slippe henne.
- Dø. - Sir?
Pappa?
Og du vil vite hvorfor.
Ingenting, ingenting og ingenting. Er du fornøyd?
Ja, doktor. Takk. Det er bare det...
Så du er overbevist om at det ikke er noe...
...uidentifisert objekt? - Gransk dem selv så mye du vil.
Pokkers hypokonder, de finnes på hvert skip.
Du hindret et militært oppdrag og brøt løftet du hadde gitt meg.
- Det sistnevnte plager deg mest? - Jeg tilgir deg, Laura.
Takk, Bill.
Jeg ba ikke om din tilgivelse.
Du får den likevel.
- Tenk at gamlingen gjorde det. - De drepte den andre Sharon.
- Hva? - Kaldblodig, ingen rettssak.
Hei.
Sharon?
- Hei, Chief. - Vet du hvem jeg er?
Ja. Vi har ikke møttes, men jeg husker deg.
Det er godt å se deg.
- Hvor står vi nå? - Vi er tilbake der vi begynte.
Vi står under president Roslin og kommandør Adamas kommando.
Ikke hvis vi vender tilbake med kartet, og cylonene har drept resten.
Det er over. La det være, i hvert fall foreløpig.
Løytnant Thrace sier at det finnes overlevende i koloniene.
Folk kjemper mot cylonene hver dag.
- For sine hjem og sin framtid. - Jeg forstår.
Tanken din da cylonene angrep var kanskje rett.
Burde vi ha blitt og kjempet? Burde presidenten ha blitt?
Jeg kom ikke hit for dette, for navlebeskuing-
- eller en opptelling av våre feil.
Vi fattet beslutningen om å forlate koloniene etter angrepet.
Det er fremdeles riktig beslutning.
- For hver dag siden da er en gave. - Fra gudene?
Nei, fra deg. Du overbeviste meg om at jeg burde dra.
Ellers hadde jeg vært død, og sønnen min også.
Hva det enn vil koste, tviler jeg ikke på det resultatet.
Det er på tide å gå og finne den graven.
Så Cally drepte Sharon og fikk 30 dager i arresten?
- 30 dager for drap? - De ser det ikke som drap.
For ham, presidenten og alle andre-
- er ikke cyloner personer.
De ser meg ikke som en person, men som en ting.
Jeg lar dem ikke drepe deg, som de gjorde med den andre Sharon.
Jeg tror deg, Helo.
Men hvis vi skal kunne ha noen framtid sammen, -
- så må jeg ta saken i egne hender.
Hva snakker du om?
- Elsker du meg? - Ja.
- Stoler du på meg? - Ja.
- Så ikke spør hva jeg må gjøre. - Sharon...
Stol på meg. Stol på oss.
- Har du tenkt over samtalen vår? - Jeg har ikke tenkt på annet.
Når vi kommer til inngangen, tar jeg faren og du sønnen.
Kom og se på dette!
Håper du har pilen allerede, løytnant Thrace.
Jeg er en annen Sharon. Jeg vet hvem jeg er.
Jeg har ingen skjulte programmer. Jeg tar egne avgjørelser.
Dette er mitt valg.
- Hvor fikk du tak i den? - Den er hans.
Ta det rolig.
Jeg ville bare... se deg få det du fortjener.
Du hører aldri på meg.
Kunne man ikke fått med en håndbok?
Nei, det hadde vært altfor logisk.
- "Apollos pil åpner Athenas grav." - Hvis ingen ser et nøkkelhull, -
- eller noe, så er vi enten på feil sted, eller vi er ferdige.
Kan vi ikke... Kom hit, Helo.
På tre. En, to, tre.
- Sånn. - Gode guder!
Etter deg.
Vent her ute, Helo. Chief.
- Pass på alle sammen. - Ja, sir.
Pilen åpnet ikke graven. Hvordan vet vi at det er rett sted?
Det gjør vi ikke, men det er i alle fall en grav.
- Pilen trengs for å finne kartet. - Jeg kjenner igjen statuene.
Væren - Aerilon, Gemenon - tvillingene.
Det er de tolv kolonienes ikoner. Det var her det begynte.
- Alle avstammer herfra. - Her er Picon - fisken.
Denne lille damen kan være Virgon.
- Geita - Caprica. - Sagittara - skytten.
Han mangler noe.
- Hvor er vi? - Jeg vet ikke.
- I Athenas grav, tror jeg. - Var vi ikke i graven allerede?
Det var nok bare foajeen.
Her er de urgamle symbolene igjen.
Disse mønstrene fantes på de tolv kolonienes flagg-
- da koloniene hadde sine urgamle navn.
Aries.
Taurus, Gemini, Cancer.
Leo, Libra, Virgo.
- Juvelene stemmer med stjernebildene. - Dette er kartet.
- Dette er kartet til jorden. - Kanskje det.
Finnes Jorden i et av stjernebildene?
Vi står på den.
Vi står på Jorden.
I skriften sier at da den trettende stammen landet på Jorden, -
- så de sine tolv brødre på himmelen. - Jorden er det stedet-
- der man kan se opp på himmelen-
- og se de tolv kolonienes stjernebilder.
Men hvordan skal det hjelpe oss? Hva skal vi gjøre?
Skal vi gjennomsøke hele galaksen etter et bestemt stjernemønster?
Se der, i Scorpio. Jeg har sett den før.
- Det er Lagun-stjernetåken. - M-8. Den ligger langt herfra.
Ja, men nå har vi et kart, og vi vet hvor vi skal.
Etter angrepet har vi kjempet-
- for å stole på hverandre.
Vår styrke og vårt folks eneste håp-
- er at vi holder sammen.
Vi har ikke alltid gjort alt for å sørge for at det skjer.
Mange tror at skriftene, "brevene fra gudene", -
- vil lede oss til frelse.
Det gjør de kanskje.
Men: " Gudene hjelper dem som hjelper hverandre."
Så for å hjelpe oss alle, -
- la meg enda en gang få presentere kolonienes president, Laura Roslin.
Jeg har det bra. Jeg mener det.
Virkelig?
Jeg vil bare ikke at barnet vårt skal fødes i en celle.
- Deres barn? - Jeg sa jo det.
Barnet skulle fødes i dette rommet.
Hvordan kunne du tvile på meg?
Skal Boomer bære... vårt barn?
Hun fortjener neppe den æren, men det er Guds vilje.
Du er ingen chip, det har vi konstatert.
Sharons graviditet tyder på at du er mer enn mitt underbevisste.
- Jeg er ikke... - Sprø?
Hvem... eller hva-
- er du, da?
Jeg er Guds engel, sendt for å beskytte og elske deg.
Med hvilket formål?
Målet er å utrydde menneskeheten.
Resync: Xenzai[NEF]
Tekst: Ståle Waren www.broadcasttext.com